"Luni si marti ma jur ca-n veci
Nu mai calc nici mort la meci !
Dar pe vineri ma decid :
Boala veche — Hai RAPID ! "

Primul esec, care era evident ca se va produce cat de curand,a generat patimi, regrete si frustrari maxime, ca asa-i cu Rapidul ! Si nu-i decat inceputul ...
Am avut rabdarea de a citi tot ce s-a scris aici pe acest subiect si ma bucura faptul ca sunt identificate cu celeritate cauzele inscrierii Rapidului nostru pe o traiectorie total gresita. Ma intreb, si va intreb pe toti: credeti ca cei care diriguiesc clubul nu cunosc aceste stari de lucruri ? Nu a simtit nimeni ca "unda seismica" ia amplitudine ? Eu cred ca da, au aratat ca stiu la ce drum s-au pornit, insa, pentru ei, lucrurile nu sunt chiar asa de simple ca pentru noi, cei care nu ne-am implicat in acest proiect decat sentimental si care ne-am dori ca totul sa curga lin si frumos pana ... la adanci batraneti. Acest dus rece a venit la timp, cam dramatic, este adevarat, si de aceea cred ca se impune o reevaluare obiectiva si sincera a potentialului fiecarui membru in parte, fie ca este el conducator, antrenor sau jucator, iar cei care simt ca nu pot face fata unor provocari de asa anvergura sa aiba demnitatea de a o recunoaste si de a face pasul in lateral, primind multumirile noastre sincere pentru ceea ce au realizat pana in momentul de fata. Eu cred ca asa ar fi normal sa se intample in orice tip de asociere umana care isi proiecteaza o finalitate clara. Chiar daca supararea este mare pe moment, cred ca sunteti in asentimentul meu ca versurile lui Adrian Paunescu, cu care am inceput comentariul, sunt si vor fi mereu de actualitate, ca doar Rapiduletul nostru nu a devenit o stare de spirit din trofee europene si mondiale, ci din amar si suferinta, carora li s-a picurat din cand in cand si cate un strop de elixir maxim. Ne reauzim duminica, cu sentimente mai bune, sper ! HAI RAPID !